Tekstityksen versionumero: 1.2 Päiväys: 01.03.2010
Suomennos: DickJohnson, juzkaaz, Greff, Newton, Panda, -
Stoneface, Warheart, subtitles, Hönö ja nurtsio
Oikoluku: jappe66
Willie Grimesia nuhdeltiin ja hän on valmiina...
Pidähän kiirettä. Ajattelin pysytellä tänään selvänä.
Näyttääpä terävältä.
Luvassa on kunnon parranajo.
Muutin mieleni. Lähdenkin tästä.
Tapaan Oswald Mitchellin. Muutin mieleni.
Pienet pirulaiset. Paskiaiset!
- Nosta se terä! - Se ei taida olla kokoani.
Hieman tiukka kaulani kohdalta.
- Poikkaise hänen kaulansa. - Nähdään helvetissä, pässinpäät.
- Haista paska, Grimes. - Samoin te.
Katkaise se saamarin kaula!
Koriin vaan!
Isä, luojan kiitos.
En tehnyt mitään. Vapauttakaa minut.
Herra Blake. Herra Arthur Blake?
Minä olen.
Ruumiinryöstö.
Velvollisuuteni on kirjoittaa ylös -
myöhempää painamista varten viimeiset sananne.
Näin toiset rötöksen tietä kulkevat -
voivat kuulla syyllisen huutonne ja armonanelunne.
Velvollisuuteni on myös ilmoittaa, että teidät teloitetaan -
giljotiinissa.
Vietitte elämänne hautoja ryöstellen ja murhaten...
Olette siis kuollut mies, ja tulin tänne kuulemaan anteeksipyyntönne.
- Puhuisitte siis jälkeeni teloituspaikalla. - Keinolla millä hyvänsä.
Saitteko vanhan Willien puhumaan ennen kuin katkaisitte hänen kaulansa?
Olisi ollut mukava rupatella ystäväsi kanssa ja päätellä hänestä pari tarinaa, -
mutta valitettavasti niin ei käynyt.
Onko teillä mitään sanottavaa ennen kuin he...
Tuskin uskoisitte, jos kertoisin olevani syytön.
- Syytön? - Murhaan siis.
Se haudanryöstely kuulostaa oikealta.
Tämäpä yllätys. Miksen puhuisi teloittajan kanssa -
- ja ehkä hankkisi teille armahdusta? - Tiedän vain tämän.
Heräsin aamulla ja poliisit olivat ovellani.
He seurasivat ruumiinosien reittiä, -
joka johti suoraan asemalta talooni.
Kuin muka olisin niin tyhmä. Samoin tapahtui Willielle.
Ruumiinosien reitti johti suoraan asemalta hänen ovelleen.
He kutsuvat meitä murhaajiksi. Paskat.
- Meidät lavastettiin. - Ei siis murhaaja.
- Ei. Kyllä. - Haudanryöstäjä?
- Saamarin hyvä sellainen. - Valaisisitteko hieman, -
että mikä teki teistä niin erinomaisen?
En tiedä, haluanko sitä, isä. Kun muistelen asiaa nyt, vaikuttaa...
En ole varma, uskoisitteko sanaakaan.
Muistinikin on kamalan huono.
Yllättyisitte, mitä mies papinkaavussa uskoo.
Auttaisikohan tämä teitä muistamaan?
Kenties.
Huikka Willie Grimes -vainaalle.
Näette hänet hyvin pian, herra Blake.
Näin on.
Meillä taitaa olla hieman ylimääräistä aikaa, isä.
Francis Duffy. Isä Francis Duffy.
Ja ylimääräistä aikaa on tasan viisi tuntia.
Kuulkaahan, isä. Antakaa whiskyn virrata -
- niin rupattelemme hieman. - Kuulostaa reilulta.
Kertokaa pois, kuinka aloitittekaan rikosuranne?
Täytynee palata hieman ajassa taaksepäin.
Ensitapaamiseen Willien kanssa.
Willie toi minut alalle. Olin hänen oppipoikansa.
Minun piti viedä ruumiita, -
tai asuisimme äitini ja pikkuveljeni kanssa kadulla.
Oletko peloissasi? Tietenkin olet.
Muistan ensimmäisen keikkani.
Melkein paskoin housuihin.
Olin vanhuksen kanssa.
Onneton paskiainen.
Mikä toi sinut Fortune of Wariin?
Äitini käski mennä sinne puhumaan Ronnielle.
Siellä hän antoi minulle oluen ja sanoi, että tapaisin sinut täällä.
- Saattaisit pitää minut mukana. - Kuka on äitisi?
Mary Blake. Hän työskentelee ruokakujalla.
Myy asioita.
Asioita...
Jos saan töitä, hän voisi jäädä kotiin pikkuveljeni kanssa.
Hän on vasta vauva.
Siinähän on yksittäinen hauta.
Seuraa, miten vanha Willie hoitaa hommat.
Reikä kannattaa tehdä kapeaksi.
Ei liian leveää.
Mene tuonne alas ja tee reikä laatikon kanteen.
- Arkkuunko? - Juuri siihen. Anna mennä, poika.
- Onko valmista? - Käteni vuotavat verta.
Anna mennä. Älä lopeta ennen kuin saat reiän.
- Voin pahoin. - Tallo kantta, jotta ulotut sisältöön.
Ota tämä köysi ja sido arkun sisällön ympärille.
Hyvä poika. Tule pois, niin tartun toimeen.
Sepä on tiukassa.
Auta tämän käärinliinan kanssa.
Sitä emme ota.
Sen viemisestä ei hyvä seuraisi.
Ethän tunne häntä?
- Tunnetko? - Hän on rouva Tulley.
- Hän asuu äitini lähellä. - Ei asu enää.
Tarvitset vahvemman vatsan, jos haluat tälle alalle.
Minne nyt?
Tässä, poika.
Ansaitset ryypyn.
- Mitä se on? - Hyvää juomaa.
Olet ansainnut sen.
Ota huikka.
Nostaisitko sen?
Löysin sen!
Miksei hän lyönyt teitä?
Hän ei pystynyt siihen, isä.
Kuten sanoin, Willie ei ollut murhaaja.
Kaiken lian alta löytyy lisää likaa, -
ja kaiken sen alta löytyy Willien kultainen sydän.
Löytyi, herra Blake.
Löytyi kultainen sydän. Ystävänne ei ole enää keskuudessamme.
Aivan. Löytyi kultainen sydän.
Hän otti minut oppipojakseen. Se oli rikollisen elämäni alku.
Kuinka kauan teitte hänelle töitä?
Työskentelin hänelle vaihtelevasti. Joskus hän työskenteli minulle.
Pääasiassa olimme tohtori Vernon Quintin otteessa.
Quint.
Hän oli paha. Orjuutti minua ja Willietä vuosia.
Kiristi meitä lain avulla, jos emme toimittaneet tavaroita.
Pakottiko hän teidät ryöstämään hautausmaita?
- Olitteko vapaita ryöstämään, kun halusitte? - Emme oikeastaan.
Poliisit voitiin joskus lahjoa, mutta sukulaiset halusivat kostoa.
Meidän piti olla varovaisia. Etsiä ruumiita muualta.
Tökkää häntä vähän.
Hänellä oli puujalka, ontto keskeltä.
Hän sitoi siihen narun ja soitti kuin viulua.
Hän soitti eteisessä ja kujalla.
Hän ei välittänyt yhtään ja soitti vain.
- Tässä, pojat. Juokaa. - Hienoa.
- Kiitos, Maisey. Malja Kathleenille. - Luoja hänet armahtakoon.
Hänellä oli rankka elämä. Voisi sanoa, että hän pääsi parempaan paikkaan.
Rankka elämäkö? Ennemminkin rankkaa elämistä, mutta katsokaa, -
kuinka kauniin kuoren hän jätti jälkeensä.
Keuhkopussintulehdus vei hänet lopulta.
Onko monta vierasta tulossa, Maisey?
Ei hänellä ollut montaa ystävää, eikä meillä ole varaa palkata surijoita.
Se on todella kallista.
Suokaa anteeksi. Ehkä olin liian hätäinen.
Todellinen ystävä. Olet täällä vain viinan takia.
- Haista paska. Hän oli kaamea nainen. - Ja vanha huora, jos minulta kysytään.
Tässä on Arthur. Kathleenin siskonpoika.
- Hän oli ihana nainen. - Tämä on hirvittävä päivä.
Äitini lähetti osanottonsa.
- Haluaisitko kupin teetä? - Voinko nähdä tätini?
Ole hyvä. Hän vain nukkuu.
Nukkuu Herran luona.
Kuollut. Hän on kuollut.
Kuollut.
Älähän nyt. Säästä kyyneleesi.
Hän on päässyt lepoon.
Älähän nyt.
Keitän sinulle teetä.
- Minäkin voisin ottaa. - Sitä kakkua myös.
Anna tulla.
Voisinko olla hetken hänen kanssaan kahden, jotta voin hyvästellä hänet?
Haluan rukoilla, jotta hän pääsee nopeammin Herran luo.
Mennään. Voitte auttaa minua keittiössä. Saat kohta teetä.
Tulen pian.
Avaa ovi! Hän telkesi meidät tänne!
- Se pieni paskiainen vie ruumiin. - Willie!
He ovat perässäni.
Kaada se ovi!
Hemmetin paskiainen! Kuristan sinut, kunhan saan kiinni!
Irrotan korvasi, kuuletko?
Tule takaisin senkin likainen jalkarätti!
- Olen ylpeä sinusta, poika. - Minusta nyt olisi hyvä hetki puhua rahasta.
- Mitä siitä? - Minun olisi aika saada palkkaa tästä.
- Mietitään sitä pubissa. - Arthur Blake!
- Milloin teet minusta kunniallisen naisen? - Alahan mennä, huora.
Tuo mukanasi rahaa, niin näytän sinulle huoran!
Willie. Meidän pitäisi keskustella palkastani nyt heti.
Pää kiinni. Ei ole edes täysikuu.
- Saitte kokonaisen armeijan peräänne. - Peräänne? Ei kukaan nähnyt minua.
- Tämä nuori lurjus teki kaiken. - Kyllä Jekyll tarvitsee Hyden kaverikseen.
Teillä alkaa olla jo melkoinen maine. Teidän kannattaisi olla piilossa hetken aikaa.
Meidän oli pakko tehdä se. Tohtori Quint on ajanut meidät ahtaalle.
- Emmekä voi mennä enää hautausmaiden lähelle. - Hän uhkailee poliisilla, jos myöhästymme.
- Hänellä on tukeva ote sukukalleuksistanne. - Paskiainen. - Malja hänen lopulleen.
Kuulin, että hän soittaa ruumiille viulullaan sävelmän, -
ennen kuin käy siihen käsiksi.
Jo riittää Quintistä. Unohdetaan koko mies.
Siinä paha, missä mainitaan.
Iltaa, tohtori.
Hyvät herrat.
Portteri minulle ja kaksi olutta ystävilleni.
- Hyvin ystävällistä sinulta, pomo. - Sitä varten ystävät ovat, Willie.
Eilinen saalis oli upea.
Myönnän, että olen utelias tietämään, miten saitte niin tuoreen ja puhtaan yksilön.
Ei mitään ihmeellistä, pomo.
Nappasimme sen suoraan valvojaisista.
Näinä päivinä täytyy olla luova.
Autatte hyvin edistyksellisen lääkkeen luomisessa. Historia kiittää teitä vielä.
Kuten minäkin. Pelkäänpä, etten tullut vain rupattelemaan.
Praktiikkani tarvitsee kipeästi lisää.
Tuotanto on ollut hieman hidasta viime aikoina.
Minkälainen hölmö sinä oikein olet? Vieressäsi seisoo täydellinen yksilö.
Hän auttaa minua. Hän on ansainnut paikkansa tässä maailmassa.
Tarvitsen lisää ruumiita ja tarvitsen niitä heti.
Minua ei kiinnosta, mistä ne ovat peräisin. Jos ette pysty toimittamaan niitä minulle, -
palkkaan Murphyn miehineen, ja saan viikon päätteeksi kaksi ruumista pöydälleni.
Sika. Hän koituu vielä kuolemaksemme.
Kuolema maksaa myös palkkamme.
Minulla on tietoja teistä kahdesta. Tarpeeksi hoitaakseni teidät hirteen ja palasiksi.
Ruumiiden pitää olla tuoreita. En halua mitään pilaantunutta lihaa.
Tuokaa minulle jotain arvokasta. Tarvitsen lisää ruumiita.
Lisää ruumiita.
Tuo ruumis lemuaa melkein yhtä inhottavalle kuin te kaksi.
Hankkikaa minulle tuoreita yksilöitä välittömästi tai muuten olette pulassa.
Sitä jatkui vuosia. Orjatyötä Quintille, jotta hän olisi tyytyväinen.
Samalla emme itse tienanneet penniäkään.
- Elimme kädestä suuhun. - Kovaa työtä.
Yksi keikka muutti kaiken.
Yksi keikka muutti meidät ruumiinryöstäjistä pahoiksi hengiksi.
Pahoiksi hengiksi?
Ruumiinryöstäjät varastavat kuolleita, mutta pahat henget mitä tahansa.
Oli aika, jolloin ruumis ei tehnyt muuta kuin maannut paikoillaan.
Niin ei enää ole.
Ruumis on vain pelkkä ruumis.
- Mitä haittaa siitä on kenellekään? - Paljonkin, jos sillä on mieli.
- Ymmärrän. - Ette ymmärrä.
- Luulen ymmärtäväni. - Jos olen jotain oppinut näinä vuosina, -
niin sen, ettei ruumiiseen voi ikinä luottaa.
Olen unelmoinut kuulevani nämä tarinat.
Kun kuulin, että Grimes ja Blake jäivät kiinni ruumiinryöstämisestä, -
- ryntäsin heti tänne tapaamaan teitä. - Oletteko kuulleet meistä?
Tietyissä piireissä maineenne kulkee edellänne.
Okkulttisissa piireissä. Tiedätte siitä jotain.
- Asioista, jotka tapahtuvat... - Öisin. Kyllä tiedän.
Kun kuulin tarinat ensimmäistä kertaa, ajattelin, että ne ovat täyttä hölynpölyä.
Viime aikoina olen alkanut uskoa niihin, ja olen aktiivisesti etsinyt niiden kertojia.
Valitettavasti, aikani heidän kanssaan on jäänyt lyhyeksi.
- Itse asiassa, ilman minua olisitte jo kuollut. - Ihanko totta?
Kyllä. Maksoin pyövelille yhteisestä ajastamme.
Onko tämä ensimmäinen kerta, kun maksoitte saadaksenne olla kahdestaan miehen kanssa?
Ette naurata minua juuri nyt, herra Blake.
Willie Grimes.
Willie Grimes esitteli sinut ruumiskaupan saloihin.
Ei nyt varsinaisesti esitellyt.
Ennemminkin hän vain roikkui mukana.
Ronnie antoi meille sen keikan.
Se oli nummella, keskellä ei mitään.
Kesti pitkään löytää se, mutta se oli sen arvoista.
No niin, se on valmis.
Sinä saat kaivaa sen esiin. Olen puhki.
- Alat tulla vanhaksi. - Alan tulla nälkäiseksi.
- Minä myös. Vihaan tätä. Raskas työ, ja olemme aina nälissämme. - Ja rahattomia.
Jos se äpärä Quint olisi suopeampi, asiat olisivat toisin.
- Meidän pitäisi tappaa hänet. - Hänellä on liiaksi yhteyksiä.
Eikä se olisi sen arvoista.
Olen tarpeeksi nälissäni syödäkseni tuon ruumiin tuolla.
- Mitä sinulla siinä on? - Kerrosleipä.
- Mikä leipä? - Kerrosleipä.
- Se on ruokaa. - Ruokaa?
Kaksi palaa leipää ja jotakin niiden välissä. Nerokasta.
- Omituista. - Ihan hyvää.
- Väliin voi laittaa mitä vain. - Mitä siinä on?
- Näyttää... - Miltä?
Näyttää, että se maistuu paremmalta kuin näyttää.
- Miten sinulla oli varaa tuollaiseen? - Pöllin sen.
Maksan kyllä takaisin, kun olen rahoissani.
Minulle kelpaisi palanen. Anna se tänne.
- Jaan sen kanssasi parista kulauksesta whiskya. - Selvä.
Helvetti.
Olitpa sinä nälkäinen. Minulta et saa enää mitään.
En tajua. Miksi haudata ruumis hautausmaan ulkopuolelle?
Luultavasti itsemurha.
Heidät erotettiin kirkosta, eikä ollut muutakaan paikkaa.
- Miksi tienristeykseen? - Turhaa taikauskoa.
Sielun noustessa se tiedottomana suunnasta jäisi vaeltamaan.
- Mikä tie on mikä? Minne mennä täytyy? - Poika, alahan mennä.
Selvä, tiukkapipo.
- Willie? - Mitä?
- Katso tätä. - Mitä? Emmehän tunne häntä?
Tämäpä outoa. Katso sen silmiä.
- Meidän pitäisi jättää se. - Ei. Quint hengittää niskaamme, -
ja tämä on huippuyksilö.
Mitä hänellä on kaulassaan?
Se on valkosipulia.
Ronniella on sitä pubi pullollaan.
- Pitää asiat loitolla paikasta. - Valkosipuli?
Se haisee.
- Älä tee tuota. Se on siinä tarkoituksella. - Turhaa taikauskoa, Willie.
- Kuka tekisi tuollaista? - En tiedä, mutta hyvä että teki.
Tämä yksilö saattaa meidät hyvään valoon Quintin silmissä.
- Revi se irti. - Ei käy.
- Et uskalla. - Ei käy, minä sanoin.
- Olet päästäsi vialla. - Auta minua.
Vauhtia, auta minua.
Nostetaan ruumis kärryihin.
Katso tätä sotkua.
Tarvitsemme uudet kärryt, Arthur. Tilavammat sellaiset.
Miten saamme ruumiin edes mahtumaan tuonne?
Willie.
Lähdetään helvettiin täältä.
- Ehkä se ei ollutkaan kuollut. - Ei kyllä eläväkään.
Elävä kuollut.
Paska. Mitä pidät, Grimes?
Kuulitko tuon?
En kuullut.
- Willie. - Arthur.
Willie.
Rouva?
Oletteko kunnossa?
- Luulen, että se lähti. - Miksi löit minua?
Se oli kimpussasi. Mitä muutakaan minun olisi pitänyt tehdä?
- Katso. - Vuodat verta.
Pysy kaukana minusta. Saatat olla saanut tartunnan.
Ole hiljaa.
- Paljonko kello on? - Mistä minä tietäisin?
- Mielestäni se on valoisaanpäin. - Niin.
- Se taitaa olla poissa. - Voimmeko sitten mennä?
Luulen niin.
Willie!
Se oli vihainen.
- Peräänny. - Mitä?
Peräänny, Arthur.
- Mitä oikein teet? - Katso tätä.
Senkin paskiainen, mennään. Jätä se.
Älä tee tuota, senkin paskiainen.
Mennään, Willie. Haluan mennä.
Sain ajatuksen.
Kiitos uhrauksestasi, lapseni.
Sen työn jälkeen Quint ei enää häirinnyt meitä ja tienasimme kultaa elävillä kuolleilla.
Tajusimme, että ihmiset maksaisivat kymmenen kertaa enemmän epätavallisesta ruumiista.
Työt löytävät meidät. Se oli kuin avaisimme oven toiseen maailmaan ja nuuskimme sitä, -
tai se nuuski meitä.
Törmäsimme moniin asioihin sen jälkeen.
Elävien kuolleiden kauppaaminen oli siis kannattavaa?
Ehdottomasti. Sieltä todelliset rahat tulivat.
Sitä se oli jonkin aikaa minulle ja vanhalle Willie Grimesille, -
saimme rahaa tekemällä pieniä asioita kuolleilla, elävillä kuolleilla.
- Kuka maksoi teille? - Muutamat.
Ne, jotka ymmärsivät mahdollisuudet. Tietenkään se ei aina mennyt suunnitelmien mukaan.
Oli aikoja, kun jouduimme ongelmiin kaivettujen asioiden kanssa antamalla heidän varastaa meiltä.
Siepattiin kilpailevan jengin johdosta. Joskus uhkaamalla veitsellä.
Kilpailevat jengit.
Joukko juonittelevia sikoja.
Willie ja minä olemme enemmän huolettomia tyyppejä.
Jotkut ottavat asiat vähän vakavammin. Jotkut ovat todella karmivia.
Kuten?
Meillä oli riitaa hullun joukon kanssa nimeltään House of Murphy.
Maineikas House of Murphy.
Olen kuullut monia tarinoita Cornelius Murphysta ja hänen jengistään.
Vihasivat meitä. Halusimme päästä sisään ja ulos alueelta huomaamattomasti.
Heillä oli tapana tehdä suuri laulu ja tanssia sen mukaan.
Hän sai meidät näyttämään amatööreiltä.
Oletteko kohdannut House of Murphya viime aikoina?
Valitettavasti olen.
Kerronpa teille yhdestä kerrasta. Omituisin työ, jonka olen koskaan tehnyt.
Se oli hemmetin outoa.
Jos kuolisit juuri nyt, -
heittäisin sinut kärryihin ja lopettaisin tältä illalta.
En maksaisi sinulle penniäkään whiskyisesta ruumiistani.
Jos kuolen ennen sinua, voit tehdä vapaasti pennejä.
En halua kuulla sitä. Se ei ole asianmukaista.
- Yrittäisitkö todella myydä minut? - Yrittäisin.
Verinen röyhkeys.
Pidätkö uusista kärryistäni?
- Ne ovat laadukkaat. - Todella modernit.
Ajattelin kärrätä paskaa niillä.
Keräilen hevosten paskoja ja myyn kompostoitavaksi.
Se on helppoa ja laillista rahaa. Hugo Fortune järjesti minut siihen.
En ole vaivautunut vielä. Oletko kiinnostunut? Voin lainata kärryjä.
Ei onnistu. Mitä Ronnie sanoi tästä keikasta?
Hän sanoi, että täällä on ruumis -
eikä se pomppaa ylös ja yritä tappaa meitä. Hankimme sillä pienen omaisuuden.
Aika omituista.
- Perkele! - Haista vittu, Grimes.
Vai laadukkaat. Helvetin romuläjä.
Ota lapio.
- Se on jäässä. - Mitä?
Maa on jäässä.
Sen kaivamiseen menee koko yö.
Miksi se on jäässä? Missään muualla ei ole.
Mikä tahansa tuolla onkaan, olen tyytyväinen jos se on jäässä.
Jäisenä se ei ainakaan hypi ympäriinsä ja yritä murhata meitä.
Niin varmaan. Hieman epätavallista.
Niin on, Arthur. Se on outoa.
Hyvä on, minä aloitan. Sinä viet loppuun.
Helvetti!
Näyttää ihan lapsen ruumisarkulta.
- Haluavatko he laatikon myös? - Haluavat.
Sanoivat, ettei kannata yrittää avata.
En kanna sitä takaisin, se on jääkylmä.
- Hajotetaan se. - Tienaamme enemmän ehjällä.
Tuo sattui.
Anna puukkosi.
Jos saisin kiilattua tämän sisään.
Ole varovainen.
Sormeni jäätyvät.
- Potkaistaan se takaisin. - Ei.
Kääritään se ja kannetaan.
Kääritään millä? Se on painava. Ei siellä ole lasta, painaa liikaa.
Katsos tuota.
Mitä tuumit tuosta?
- En tiedä. - En ole nähnyt koskaan tuollaista.
Eihän se liiku?
Ei.
Saattaa olla Dotsiesta, siitä sirkuksesta.
Pieni kummajainen Dotsiesta.
En usko, että se on läheltäkään Dotsieta.
Katso, kuinka suuri sen pää on.
Se on helpompi siirtää nyt.
Se ei ole enää niin kylmä kuin ollessaan laatikossa.
No niin. Häivytään täältä.
Tule.
Hyvää iltaa, herrat.
Jos ette pahastu, niin jättäkää se ruumis minulle.
Willie, tunnetko tuon kusipään?
Cornelius, älä välitä kaveristani. Hän on uusi näissä piireissä.
Ojenna se tänne, poika.
Arthur, tässä on Cornelius Murphy.
- Ole kiltti ja ojenna se hänelle. - Nauroitko sinä?
Sinuna kuuntelisin pomoasi, jos haluat elää yön yli.
Hän on kunnon kaveri. Ojenna se nyt.
Älä ole typerä, Arthur.
Tee kuten herrasmies käskee. Selitän myöhemmin.
Maahan.
Tee se.
Ei onnistu. Kaivamiseen meni muutama tunti, -
enkä halua antaa sitä pois, kun saimme sen.
- Pudota se ja jäät eloon. - Pudota ruumis.
- Mitä? - Voi päätäni.
Ihailen sinnikkyyttäsi. Kunhan olet haparoinut tarpeeksesi hautausmaita tuon typeryksen kanssa, -
ilmoittaudu House of Murphyssa.
- Joku varasti varastamamme tavarat. - Taidan tehdä vääränlaisia hommia.
Olen pökerryksissä. Miten se tehtiin?
Keneksi sanoitkaan häntä?
Hän on Cornelius Murphy. Olet onnekas, kun olet elossa.
Hän taisi tarjota minulle töitä.
- Aiotko jättää nämä hyvät hommat? - En.
Hän vaikutti liian intensiiviseltä.
- Joten, Fortune of Wariin? - Sinne.
- Olen täysin rahaton. - Niin minäkin.
Minulla on uusi pimu. Hänellä saattaa olla pari lanttia.
Olet onnekas.
Jotkut työt olivat vaikeita. Olimme toisinaan nälkäisiä, -
mutta yleensä tulimme toimeen varastamillamme.
Otitteko vastaan työn Murphylta?
En, mutta harkitsin sitä.
Hänessä ei ollut kärpäsiä, tai jos olikin, ne olivat maksamassa vuokraansa.
- Tapasitte hänet jälleen? - Kyllä.
Willie ja minä tapasimme ylimielisiä. He luulivat olevansa meitä parempia.
Milloin viimeksi tapasitte hänet?
Ei siitä ole kauan aikaa. Kerron Whistlerin tapaamisesta.
- Herra Blake. - Hän oli niljakas paskiainen.
Entä Wrinkler? Minulla on miljoona tarinaa.
- Tunnen kaikki varkaat. - Herra Blake!
Jos olisi aikaa, kuuntelisin mielelläni kaikki tarinanne, -
mutta sitä ei ole tarpeeksi.
- Nyt haluaisin kuulla House of Murphysta. - Miksi?
Olen kyllästynyt puhumaan siitä persreikäjengistä. He saivat ansaitsemansa.
Mitä heille tapahtui?
Haluaisin kirjoittaa loppuun House of Murphy -juttuni.
Kertokaa Corneliuksesta.
Hyvä on. Katsotaanpa.
Hän oli hullu paskiainen, -
jolla ei ollut huumorintajua, -
ja uskoi olevansa Luciferin liittolainen.
Luuliko?
- Entä hänen jenginsä? - Vanha Cornelius jengeineen -
olivat taitavia elävien kuolleiden varastajia.
He ottivat sen hyvin henkilökohtaisesti. Se oli heidän perhebisneksensä.
Hänen isänsä oli oikea nero, -
ja sai Corneliuksen jengeineen tekemään likaiset työt.
He luulivat olevansa todella pahoja paskiaisia.
Willien ja minun käskettiin pysyä heistä erossa, ja useimmiten pysyimmekin.
Pidimme vuosia päämme pimennossa. Ronnie auttoi meitä kuuntelemalla tarkasti.
Otimme jopa harjoittelijan, Fanny Bryersin.
Aikoinaan hän oli hylynryöstäjä.
- Hylynryöstäjä? - Hän houkutteli laivoja kareille ja ryösti hylyt.
Hän kyllästyi siihen ja pyrki varkaaksi.
Fanny Bryers.
Ihastuttava Fanny Bryers.
Ihastuttava. Kuulitko, Willie? Arthur sanoi minua ihastuttavaksi.
Olet humalassa, senkin vanha juoppo.
Peru puheesi. Olen ihastuttava.
- Olet ihastuttava. - Niin olet. Älä välitä heistä.
Teidän pitäisi hävetä itseänne.
- Oletteko valmiina, herra Grimes? - Odottakaa vähän.
Kun olen juonut tämän tuopin, panen sen pääni päälle, -
ja silloin te aloitatte juomaan. Onko selvä?
Tuo on todella seksikästä.
Se on tasapeli.
Minua huijattiin.
Tavoitan sinua, vanha mies.
Minua huijattiin.
- Voitat hänet seuraavalla kerralla, Arthur. - Niin voitan.
Voitteko puhua liikeasioista?
Olemme selvänä, kaveri.
- Muistatteko Maisey O'Connellin? - Saatte korvapuustia, kun näen teidät seuraavan kerran!
- Onko hän perheesi tuttu? - Eikö hän vieläkään puhu sinulle?
Ei, eikä perheenikään.
Hän kävi täällä eräänä iltana. Hän sai töitä ruumishuoneelta.
Paikasta, jossa käsitellään paljon eläviä kuolleita.
On hänen ensimmäinen työpäivänsä, eikä kukaan ole kertonut hänelle -
- oudoista tavaralähetyksistä. - Mitä hänelle tapahtui?
Hän ei ensin kertonut, -
joten lastasin vaunuihin niin paljon viinaa, ettei hän pysynyt pystyssä.
Pyysin hänet kyytiin, ja suljin paikan.
Ei ole rakkautta eikä rahaa, joka saisi minut sinne takaisin.
Rouva, tulkaa kyytiin.
Minä hermoineni.
Hän oli niin kauhistunut näkemästään, että vaati minut mukaansa.
- Oliko teillä huono päivä, Maisey? - Mitä?
Huono päivä, Maisey.
Valoisa Jeesus, hetken -
luulin kuvitelleeni koko asian.
En halua ikinä mennä sinne takaisin.
Saatatte tuntea aamulla toisin.
Se on poissa Herran talosta aamulla.
Näkemäni oli silkkaa pahuutta.
Oliko se jotakin hirveää ja kauheaa?
Voitte puhua minulle, Maisey. Olen hyvä kuuntelija.
Mitä näitte tänään?
Elävän kuolleen.
- Bingo. - Ihastuttavaa.
Rouva oli häpeissään.
Hän sanoi odottavansa tavaraerää sinä aamuna.
Erän oli tarkoitus tulla aamulla, mutta laiva upposi -
jonnekin Langolsin saaren lähistölle.
Vain yksi kolmesta laatikosta saatiin pelastettua.
Mitä laatikoissa oli?
Laatikon avaamiseen meni todella kauan.
Olen vain vanha nainen, eikä lähistöllä ollut muita.
Saitte sen kuitenkin avattua.
Sain todellakin.
Loistavaa.
- Todella hauskaa, Ronnie. - Olette kauheita.
- Voi nais-raukkaa. - Miten hän pääsi pakoon, Ron?
Se puristi kaulaani.
Olin Saatanan otteessa.
Katsoin sen kuolleisiin mustiin silmiin, -
ja näin niistä itseni huutamassa.
Luulin kuolevani.
Jeesus, Maisey. Olette onnekas ollessanne elossa.
Se oli kauhea, -
kalpea ja hämähäkkimäinen olento.
Jos kaulakorussani ei olisi ollut ristiä, -
se olisi saanut minut hengiltä.
Ristikö?
Hyvä, etteivät loput laatikot tulleet.
Odotin kahta muutakin laatikkoa, -
mutta ne ovat uponneet mereen.
Ne ovat huuhtoutuneet Langolsin saarelle, -
ja saan ne nyt takaisin.
En halua enää olla niiden olentojen kanssa tekemisissä.
Muutama "kirurgi" uskoo niiden olevan avain kuolemattomuuteen.
Siksi he niin epätoivoisesti yrittivät saada ruumiit käsiinsä.
- Kuolemattomuus? - Kuka lähtee Langolsin -
- saarelle vanhan Willien kanssa? - Nopea reissu.
Helppoa rahaa, pojat. Tarvitsemme sellaisen krustafiksin.
- Krusifiksin, rakas. - Matkassa on vain pieni mutka.
- Ei hätää, Ronnie, nimeä hintasi. - Tietysti otan osani, mutta se ei ole ongelma.
- Muitakin on palkattu hakemaan ruumiit. - Ketkä?
Ruumishuone on kutsunut House of Murphyn avukseen.
- Se siitä sitten. - Paskat.
- Mikä on House of Murphy? - Ei mikä, vaan kuka.
Joukko säälimättömiä varkaita, joita en halua tavata.
- Olisi hullua yrittää, Willie. - Ovatko he niin pahoja?
Kerronpa sinulle heistä.
Ensiksikin, johtaja.
Samuel Murphy, Lukki.
Pysyttelee visusti taka-alalla.
Kutsuvat Lukiksi, koska hän leikkii uhreillaan tunteja ennen tappamista.
Kun hän on valmis tappamaan, hän käyttää kolmekyntistä koukkua -
kaivaakseen ulos uhrinsa silmät ja kielen.
Hänen poikansa, Cornelius Murphy.
Ilkeimpiä paskiaisia joita olen tavannut, elävänä tai kuolleena.
Huhun mukaan hän on ruumiin jauhaja.
Jauhaa luut varastamistaan arkuista ja hengittää ne sisäänsä.
Hän haistaa kuolleet ennen kuin ne ovat edes kylmiä.
Valentine Kelly, Murphyn oikea käsi.
Sanotaan, että hän sai nimensä rakastettunsa melkein poltettua hänet elävältä ystävänpäivänä.
Hänen kasvonsa ovat niin epämuodostuneet, että hän paljastaa ne vain uhreilleen.
Sitten on Heijari. Uskollisempaa palvelijaa ei löydy.
Murphy pelasti hänet kuolemasta tappelussa. Hampaattomana.
Murphylla oli hammaslääkäri, joka laittoi hänelle koiran hampaat.
Heijari on velkaa hänelle elämänsä.
Olette kaikki pelkureita.
Rahat odottavat Langolsin saarella.
Tarpeeksi ollaksemme onnellisia ja iloisia pitkän aikaa.
Oletteko te peloissanne?
- Sanalla sanoen, kyllä. - Siltä näyttää.
Jengi ei voi olla pahempi kuin mitä laatikoissa on.
Unohda se.
Minä pysyn hautausmaissa.
- Pojat. - Muista, että olet oppipoikamme, -
et kumppanimme. Hellitä hieman, rakas.
Kiitos, mutta ei kiitos, Ronnie.
Ehkä niin on parempi.
Tiedoksenne vain velikullat:
Murphy ja hänen jenginsä ovat saarella vasta huomenaamuna.
- Tulee uusia keikkoja, Fanny. - Milloin?
Ei tule tällaisia keikkoja.
Jos pelkäämme muutamaa huligaania, kuten tämä Murphyn jengi.
Tämän avulla pärjäisimme omillamme.
Tarpeeksi rahaa nauttiaksemme elämästä.
Veisit minut välillä Sinister Duckiin. Nauttisimme hieman.
Sen sijaan, että menisimme joka päivä sinne vanhaan läävään.
- Entä unelmamme paremmasta huomisesta? - Varo unelmiasi, Fanny.
Muuten olet haudassa ennen kuin huomaatkaan.
Fortune of War on täynnä ihmisiä, jotka seurasivat unelmiaan. Katso, missä he ovat nyt.
Willie on oikeassa. Pysytään pienissä keikoissamme, niin kaikki on hyvin.
- Willie Grimes. - Mitä hänestä?
Jos luottaisit itseesi, et antaisi sen juopon käyttää sinua.
- Se pelkuri vie sinut pohjaan. - Tuo ei ole reilua.
Olisit jo sillä saarella, jos et kuuntelisi häntä.
Tulisimme takaisin ennen muita. Ilman ongelmia.
Se päättyisi huonosti ja verisesti.
Et tunne näitä ihmisiä. Tämä on ensimmäinen keikkasi.
Minulla meni vuosia oppimiseen. Willie on oikeassa.
On ansaittava elantonsa, ennen kuin hoitaa näin ison keikan.
Jos aiomme pärjätä, meidän täytyy ryhdistäytyä.
Cornelius ja isänsä eivät voi olla niin pahoja.
Kukaan ei ole niin ilkeä.
Kun Cornelius oli viisivuotias, -
hän sai äidiltään kellokoneistolla toimivan lelun.
Hän rakasti sitä. Aina leikkimässä sillä.
Hänen isänsä talloi sen. Tuosta vain murskasi.
Kerran Cornelius löysi linnunpoikasen.
Kutsui sitä Pappyksi ja ruokki sitä.
Huolehti siitä.
Hänen isänsä rutisti sen hengiltä.
Pappy-raukka. Kaikki levisi lattialle.
Sitten hänen äitinsä osti hänelle kanin.
Cornelius oli päättänyt, ettei isä vahingoittaisi eläintä.
Ja viisivuotiaana kuristi ja söi kaninsa, -
vain, ettei isä pääsisi siihen käsiksi.
Hän kasvoi tappajaksi. Ei välitä elämästä eikä kuolemasta. Aivan eri sarjaa.
Paskat. Lähden Langolsin saarelle. Osaan huolehtia itsestäni.
Jos sinä ja Willie Grimes pelkäätte, -
- tapaamme myöhemmin pubissa. - Et voi mennä yksinäsi.
Nouse sitten sängystä ja tule mukaani.
Tarvitsemme tämän keikan. En kestä olla rahaton.
- Rahaa on tulossa. - Ei ongelmia.
Pyydän, Arthur. Me pystymme tähän.
- Mitä sinä teet? - Teen matkasta vaivan arvoisen.
Tämä ei pääty hyvin.
- Fanny? - Arthur.
Fanny, unohda se. En lähde saarelle.
Enkä muuta mieltäni.
Aivan päätöntä olla täällä, tähän aikaan yöstä.
Nainen kertomassa, mitä tehdä.
Kiität minua, kun olemme listineet sen jengin.
- Listimistä minä pelkäänkin. - Ole hiljaa, Willie.
Olemme jo täällä. Miksemme hyödyntäisi sitä.
En näe mitään. Kuinka pitkällä saari on?
Olemme siellä aamulla, ellemme aja karille -
- tai pahempaa. - Pahempaa?
Näissä vesissä uiskentelee karmivia olioita.
- Oletko ollut täällä ennen? - En.
Kuullut vain tarinoita.
Isäni tapasi käydä täällä kalassa.
Pikkuveljeni ja minä katselimme häntä kalliolta.
Tuo on mukava muisto.
Kerran -
kun hän oli tulossa maihin, -
vesi hänen ympärillään alkoi kuplia, ja silloin näimme sen.
Musta usva -
ympäröi isäukkoni.
Jokin usvan peitossa vei hänet vetiseen hautaansa.
Tuo on mukava muisto, Arthur.
Hän oli hieno mies. Koskaan ei meihin kajonnut.
Ja teki kovasti töitä.
- Vain hullu kalastaisi näillä vesillä. - Totta.
Meillähän on pari tuntia aikaa Murphyjen tuloon? Ronnie sanoi heidän tulevan aamulla.
Otetaan laatikot ja häivytään.
- Eikä ongelmia. Vai mitä, Willie? - Sopii minulle.
Toitko krusifiksisi?
Tietysti.
Hupsista.
Kuulitteko tuon?
Mikä se oli?
Arthurin isäukko -
tulee antamaan piiskaa.
Täällä on pahempiakin asioita, kuin isäni.
Vihaan näitä vesiä.
Se on pelottavaa.
Ehdotan, että olemme hiljaa tästä eteenpäin.
Herättäkää, kun olemme perillä.
Olemme järjiltämme.
Anteeksi, olisitko hiljempaa?
Tai leikkaan pääsi irti.
Mitä nyt teemme? Sanoit, että ei tule ruumiita.
- Olisimme lyöneet häntä tällä. - Ja antaneet hänen tappaa meidät? Ääliöt.
- Et tiedä, mitä menit tekemään. - He ovat hallinneet markkinoita liian kauan.
- Nyt on meidän aikamme tulla rikkaiksi. - Senkin tyhmä lehmä.
Willie, siirrä laatikot vieretysten.
- Tee se. - Kuuntelehan.
Olen tehnyt tyhmiä asioita, mutta ketään en vaaranna rahan takia.
Mitä sinä juuri teit...
- Me lähdemme. Tytön kanssa tai ilman. - Otetaan se, minkä takia tulimme.
- Arthur, oletko järjiltäsi? - Mutta se on tässä.
- Voimme vielä lähteä huomiotta. - Ja tyhjin käsin.
Sinäkö et tajua?
Jos jäämme, olemme kuoleman omia.
Hän ei pannut kovasti vastaan.
Mennään. Meillä ei ole koko päivää.
- Kuka tahansa ei minua komentele. - Anna olla. Hoidetaan vain homma.
Willie!
- Mitä nyt? - Otatte ne ulos ja laitatte häkkiin.
Ne varmaan muodostavat jonon ja tanssivat sovinnolla häkkiin.
Katsokaa tätä.
- Mitä me sillä teemme? - Laitatte niiden suuhun.
Estää niitä puremasta.
Avaamme laatikot. Kun ne hyppäävät ulos, laitamme tämän niiden suuhun.
Laitamme häkkiin, täytämme häkin, solmimme sen veneeseen ja viemme mantereelle.
Eivätkö ne huku?
Pojat, ei mitään hätää.
- Saitko? - Valmiina? Varovasti.
Selvä.
Mitä nyt?
Kamalaa.
- Arthur? - Täällä on jalka.
Todella outoa.
Jalka.
- Onko se paljonkaan arvoinen, Willie? - Jalka?
Perkele.
Ota se irti minusta!
- Kultaseni. - Sain sen!
Ota se irti!
Pitele sitä!
- Oletko kunnossa? - Miltä saatana näyttää?
Mitä sinä naurat? Se melkein tappoi minut.
Se kutsui sinua kullaksi. Taisit saada uuden ystävän, Willie.
Mitä, jos sain tartunnan ja muutun yhdeksi niistä?
- Rauhoitu. Anna, kun katson. - Katso.
- Naura vain! - Onhan se melko...
Yksi, kaksi, kolme, neljä ja viisi.
Näyttää siltä, että myyn viisi kuollutta tänään.
Häivy siitä.
- Tämä on sinun syytäsi, Arthur. - Minun?
- Kukaan ei pakottanut sinua tänne. - Sinä ja Fanny olette tuhonneet minut.
- Se purema teki oloni kummalliseksi. - Älä sekoita Fannya tähän.
- Mitä nyt teemme? - Minulla on varasuunnitelma.
Ei.
Paskat tästä. Anteeksi, herra Murphy.
Ehkä pääsisimme jonkinlaiseen sopimukseen?
Pidän tämänhetkisestä sopimuksestamme, Arthur Blake.
Sinä suljettuna siihen häkkiin, -
kun kiinnitän sen laivaani ja vedän merenpohjaa pitkin kotiin.
Ajattelin, että tarvitset ehkä apua nyt, kun herra Bulger on poissa.
Myyn ennemmin mädäntyneen ruumiisi.
- Arthur, senkin siiseli. - Leiki mukana.
- Onko rotta jättämässä uppoavan laivan? - Juuri niin.
Hyvin kunniallista. Missä oli kunniallisuus, -
kun yrititte ryöstää saaliini ja tapoitte hyvän ystäväni Bulgerin?
Se ei ollut tarkoituksemme, Cornelius.
Yritimme vain tienata muutaman punnan.
Kertokaa minulle, herra Blake, -
pidättekö tästä työstä?
Luulisin. Meni hieman sekavaksi, eikö vain?
Minäpä kerron.
Minä rakastan tätä työtä, herra Blake.
Minulla on takanani hyvin monta ruumista.
Ymmärrät varmaan, -
että olen hyvin ylpeä siitä, mitä teen.
Kun kaltaisesi retku tulee, -
ja luulee voivansa huijata minua.
Silloin -
minä tulen vihaiseksi, herra Blake.
Ja Grimes...
Sinun olisi pitänyt tietää!
Cornelius, älä ole tuollainen. Minä tulin vain ilmaston takia.
Valentine.
Näytä heille kasvosi.
Willie!
Mennään.
Ettekö aio sopia?
En halua tänne meteliä ennen keskiyötä.
Mitä katsot?
Aioit kääntää selkäsi minulle.
Ei, minä vain sanoin niin. Minulla oli suunnitelma.
Suunnitelma. Olit valmis liittymään Murphyn perheeseen.
Valmis unohtamaan minut. Minut, joka opetti sinulle kaiken.
Oli pakko sanoa jotain. Mitä haluat minusta?
- Olen hyvin pettynyt sinuun, Arthur. - Vai sinä olet pettynyt?
Samoin. Entä Fanny-parka?
Se hullu lehmä. Hän sai ansionsa mukaan.
- Etkö osaa muuta sanoa? - Se oli hänen ideansa. Vai oliko?
Hän aina sanoi sinua pelkuriksi.
- Minun olisi pitänyt mennä yksin. - Yksin saatkin mennä, kamu.
- Minulle riittää. - Selvä.
- Hyvä, tervemenoa. - Hyvä on.
Luulen, että pärjään paljon paremmin yksinäni.
- Hyvä. - Häipykää!
- Hyvää yötä, herra. - Häipykää baaristani!
Niin minä ja Willie erosimme, riitelimme, kuin vanhat naiset.
Mikä tapa lopettaa hieno ystävyyssuhde.
Viikko meni ja täällä minä olen.
Tapoitteko Cornelius Murphyn?
Ei minun tyyliäni, isä.
Sitten se oli Grimes, joka löi häntä.
Fanny hoiti tappamisen.
Me vain jätimme Corneliuksen ja Valentinen sinne.
Joten sinä vain jätit hänet kuolemaan?
Tässä sitä ollaan, syytön mies odottamassa giljotiinia.
Kukaan meistä ei ole syytön, herra Blake.
Kuunneltuani tarinoitanne olette kaikkea muuta kuin syytön.
Mielestäni giljotiini on teidänlaisellenne liian hyvä tapa kuolla.
Grimes oli onnekas välttäessään minut.
Oli mukava tavata, herra Murphy.
Olette varmaan hieman pettynyt poikaanne.
Kaikki se harjoittelu, ja sitten kaksi tavallista miestä lyö hänet.
Ette te ole tavallinen, herra Blake.
Itse asiassa, olette aika harvinaisuus.
Ei sitä joka päivä tapaa jotakuta, -
- joka aikoo viettää loppuelämänsä kärsien. - Teidän on parasta pitää kiirettä.
Olen terän alla muutamassa minuutissa.
Ei. Ette tule näkemään giljotiinia.
Ette ole yhtä onnekas, kuin ystävänne.
Tein teille toisenlaisia järjestelyjä.
Senkin pieni paskiainen. Te ette halveksi Murphyn perhettä.
Kuulitteko? Sinä pieni paskiainen!
Näin se loppuu, Arthur Blake.
Senkin pentu!
Näin loppuu teidän tarinanne. Avaan teidät!
Tehkää se sitten! Tehkää se.
- Poikanne oli kauhea mulkku. Mulkku! - Senkin pieni paskiainen!
- Willie. - Arthur.
Sinä olet elävä kuollut.
Minusta tuli yliluonnollinen sen pureman takia.
Minulta vei ikuisuuden löytää pääni. On tämä hieman hämmentävää.
Luulin hänen jo saaneen minut.
Hänpä viilsi sinut kamalan näköiseksi.
Hienoa nähdä sinut. Luulin, että olit kyllästynyt minuun.
En tietenkään.
Näytät kurjalta.
Hyvä, että menin ensin. Olisit muuten kuollut.
Ja se on siinä...
Olen velkaa sinulle yhden.
Kuvitteli tulevansa peräämme.
Niinpä. Sanoi olevansa pappi. Kusetti minuakin hetken.
- Hullu äijä. - Saisiko hänestä muutaman punnan?
Häivytään täältä.
- Ihan hullua, olet elävä kuollut. - Osaatko ommella?
Olet siis niin kuin kissat? Yhdeksän elämää.
Kaipa se jatkuu.
Meidän pitäisi mennä Langolsin saarelle, etsiä yksi sellainen hullu -
- ja antaa sen puraista hiukan sinua. - Ei kiitos.
Se on parasta, mitä minulle on koskaan tapahtunut.
Oletko kunnossa? Minäpä harkitsen sitä.
Et kai ala ihmissyöjäksi?
No en. Parasta, mitä minulle on ikinä tapahtunut.
Vaikka... Vähän hiukoo kyllä.
Mennään Fortuneen syömään illallista.
Ei sellainen nälkä, Arthur.
- Olen nälissäni, Arthur. - Minä?
- Anna kun haukkaan vähän. - Ei, jätä minut rauhaan.
Älä tule lähelleni.
HYVÄ NÄYTTELIJÄKAARTI ON TOISTAMISEN ARVOINEN